Til rette vedkommende.
Jeg hedder Wilfred Leland James, og dette er min tilståelse.
Det problem, der førte til min forbrydelse og forbandelse,
var 40 hektar jord i Hemingford Home, Nebraska,
som min kone, Arlette Christina Winters James, havde arvet.
Efter hendes fars død.
Jeg ville tilføje hendes 40 til vores 32 hektar land,
ligesom jeg en dag ville give det videre til min dreng,
Henry Freeman James,
og til hans børn.
- Kan du godt finde bakgearet? - Ja.
Lad mig se.
- Den midterste. - Godt, du er klar.
Måske ikke helt til Omaha...
Eller Lincoln, men... Kør langsomt i Hemingford Home,
så skal det nok gå.
Hvad sagde jeg?
- Langsomt. - Langsomt.
I 1922 var en mands jord hans stolthed.
Ligeledes var hans søn.
Den er ikke for sur.
Og ikke for sød.
Nej.
Den er perfekt.
Min kone,
der aldrig faldt for livet på landet,
ville sælge sit nye land.
Hun ville, vi skulle vende det hele ryggen.
Hvad skal vi gøre med penge og ingen jord?
Vi kan flytte.
Til Omaha.
Eller St. Louis.
Byer er for tosser.
Jeg er enig.
Jeg vil ikke bo i en by.
Vi taler om det efter maden.
Så må du flytte ind hos din mor.
Og lade dig få min fars jord?
Det kan du godt glemme.
Tja...
Så...
du lader mig købe landet.
Hvordan vil du gøre det?
Jeg kan betale over tid.
Otte år.
Måske ti, men jeg skal nok betale. Hver en cent.
Få penge er værre end ingen.
Farrington vil betale nu.
Deres opfattelse af gode penge er mere generøs end din.
Jeg har selv fået en idé.
Vi sælger de 40 hektar og gården til Farringtonkonsortiet.
De køber det hele for at komme tæt på jernbanen.
Og så...
...deler vi pengene.
Bliver skilt.
Det er jo det, du ønsker.
Og...
...hvem...?
Hvem af os skal drengen tage med?
Mig.
En dreng på 14 har brug for sin mor.
Det er ikke fair, Arlette.
Du fjerner ham fra alt det, han kender.
- Vil du det? - Fair? Fair?
Livet er sjældent fair, Wilf.
Især ikke herude.
Godt, jeg skal lige...
Giv mig lidt tid til at tænke over det.
Jeg overvejede at gå rettens vej.
Men noget afholdt mig fra det.
Det var ikke af frygt for, at sladderen skulle gå.
Det var noget andet.
Jeg hadede hende.
Det holdt mig tilbage.
For pokker, Wilf. Du skræmte mig.
Hvad er der?
Jeg har bestemt, at du ikke skal sælge de 40 hektar.
Nå, det har du?
Ikke uden kamp.
Farringtons skal nok give dig kamp.
Du skal få. Og jeg bliver...
Jeg mener, at der findes en anden mand
inden i alle mænd.
En fremmed.
En udspekuleret mand.
Henry?
Hvad laver du her..?
Shannon.
Hr. James.
Smut du hjem. Jeg skal tale med Henry.
Ja.
Vi ses i morgen.
Hvad vil du, far?
Det forår var Henry blevet lun på familien Cotteries datter.
Jeg har villet plukke dem længe.
Henry, de er...
De er smukke.
Vi finder en vase.
Og den udspekulerede mand ville bruge det til sin fordel.
Shannon ville ikke være del af dit liv længere.
Det ville jeg selvfølgelig heller ikke.
Far, hvad skal vi gøre?
Tja...
Nogle gange må man
tage det, man må have.
Nej.
Selv hvis det skader nogen.
Selv hvis det koster liv.
Far.
Tja...
Hvis hun var død...
...så ville alt være, som det var.
Skænderierne ville ophøre.
Vi kunne leve her i fred.
Jeg har tilbudt hende alt, men hun vil ikke rejse.
Der er kun en ting at gøre.
Det... kan vi godt gøre.
Henry!
Giv din mor et kys.
Hvad er der galt?
Ikke noget.
Må jeg få noget øl?
Du kan drikke den der.
Men du får ikke noget i morgen.
Eller dagen efter.
En myrdet mand eller kvinde
dør, når Gud vil det. Det bestemmer mennesker ikke.
Og hvis hun afbrydes, inden hun kan nå at sone sine synder,
ja...
...så skal alle fejl tilgives.
Men hvad med os?
Kommer vi ikke i helvede?
Hvordan kan du sige det, når vi er omgivet af himlen?
Men hun ønsker, at vi skal væk herfra.
Og tænk lige.
Hvis hun drager til Omaha...
...graver hun sig en endnu dybere grav i Sheol.
Tager hun dig med...
...bliver du bymenneske.
Så glemmer du alt det her...
...og bliver en rigtig bybo.
Og graver din egen grav.
Spis eller sult, Henry.
Du vælger selv.
Og du sidder bare der.
Lad ham være.
Hvad sagde du?
Lad være, så vi kan blive en familie igen.
Advokaten har forsikret mig, at jorden er min.
Jeg bestemmer over den.
Og jeg vil sælge.
Du kan bare sidde her og lugte til grisestege,
lave mad og rede din seng.
Men du, min dreng, skal med mig til Omaha.
Jeg åbner en kjolebutik.
Det kalder jeg fair.
Du skal ikke drille mig.
Det gør jeg heller ikke. Henry og jeg har talt meget om det.
Han vil af sted.
Han vil i det mindste prøve det.
Og jeg tænkte, at jeg kan søge arbejde som mekaniker.
Biler og lastbiler...
Men mest landbrugsmaskiner.
Jeg kan holde den gamle Farmall kørende...
...så jeg kan nok reparere det meste.
Du mener det?
Henry har overtalt dig?
Ja. Han overbeviste mig...
Det er bedre...
...at prøve lykken i byen
end at blive boende herude alene og leve i...
...ren jammer.
Drengen taler fornuft, og manden lytter?
Omsider.
Halleluja.
Eller et slag i hovedet.
Det er ikke så dårligt. Nej.
Henry, kom herud! Det skal fejres.
- Henry. - Lad være.
Så er vi omsider sammen.
Mine mænd er kommet til fornuft.
Pokkers også.
Hvis du er sød, Wilf, må du slikke det af senere.
Ikke så sippet. Jeg har set dig og Shannon Cotterie.
Hun er køn og har en flot figur.
Hvis du ikke får noget, er du for dum.
Men pas på. Herude på landet er 14-årige giftemodne.
Ja.
Skål på Shannon og hendes bryster,
og hvis min søn ikke har set hendes brystvorter, er han et fjols.
Men når I ligger sammen på marken
eller bag laden, må du ikke knalde hende.
Udforsk alt det du vil, og gnub den af med Johnny Mac
indtil den får det så godt, den spytter.
Men hold dig væk fra dåsen,
så du ikke bliver sat som din mor og far.
Sådan.
Slip mig.
Jeg vil bare sove.
Det får du lov til.
Så.
Vi er der næsten.
Kom nu.
Vi er der næsten.
Sådan der.
Hun må ikke tale sådan om Shannon.
Men det gør hun.
Sådan er hun bare.
Det ved du godt.
Sådan har Gud skabt hende.
Okay?
Og hun vil også sørge for, at I ikke kan være sammen.
Hvis hun får lov.
Kan du ikke få en advokat?
Tror du, dem, jeg har råd til...
...kan gøre noget ved Farringtons advokater?
Så vil hun have de 40 hektar.
Og hun ønsker, at de får dem.
Det er den eneste udvej, sønnike.
Men du skal hjælpe.
Vil du det?
Gid der var en anden udvej.
Ja, gid der var det.
Gid der var det.
Det er vores hus.
Det er her, vi hører hjemme.
Er du villig til at kæmpe for det?
Er du villig til det?
Kan du ikke...?
Bruge...
...en pude?
Det er for langsomt.
For smertefuldt.
Så vil hun kæmpe imod.
Kommer hun i himlen?
Det går hurtigt.
Kom, sønnike.
Gør det.
Farvel, mor.
Farvel.
Nej.
For fanden!
Kom ud herfra.
- Hun skal vendes om. - Slip mig!
Flyt dig.
...myrdede jeg min kone.
Min søn...
hjalp mig.
Det fortryder jeg...
...endnu mere bittert end forbrydelsen
af grunde, som dette dokument afslører.
Så.
Vi er der næsten.
Det er ikke en... Det er ikke en passende grav.
Henry.
Sønnike.
Her.
Værsgo.
Okay.
Kom, skat.
Kom her.
Kom her. Gå ind i huset.
Hent begge gulvspande i fadeburet.
Og hent også mælkespandene i laden.
Fyld dem op ude i køkkenet...
...og kom den sæbe i, hun har ude i køkkenet.
Under vasken. Nu.
Varmt vand?
Nej.
Koldt vand. Det er bedst til blod.
Gør det.
Jeg opdagede noget den nat, som de færreste behøver at erfare.
Mord er en synd.
Mord er forbandelse.
Men mord er også hårdt arbejde.
Jeg kan ikke tage i skole i dag.
De vil kunne se det på mig, især Shannon.
Vent til på mandag.
Du kan sige, at du havde influenza og ikke ville smitte de andre.
Hov!
Væk fra hende!
Der skete en masse på gårdene dengang
ude i det, vi kaldte midten.
Ting, det gik ubemærket hen og da slet ikke blev anmeldt.
Dengang...
...var en mands kone hans egen sag.
Hvis hun forsvandt...
...var der en årsag til det.
Det havde været en fejl at tage alt med.
Hun var gået sin vej og havde kun taget det med, hun kunne bære.
Hvorfor tog hun ikke bilen?
Fordi jeg så ville have hørt hende og stoppet hende.
Wilfred James?
Andrew Lester, sagfører.
Inden jeg giver dig hånden...
...må du lige fortælle mig, hvis sagfører du er, hr. Lester.
Jeg er blevet engageret af Farrington Livestock Company
i Chicago, Omaha og Des Moines.
I så fald kan du godt fjerne den hånd.
Ja, undskyld.
Går det godt, Lars?
Nogenlunde.
Men jeg er tørstig.
Bare tag for dig.
Sødt og koldt som altid.
Jeg kunne også godt trænge.
Også jeg.
Det er hårdt at arbejde.
Men nok ikke lige så hårdt som 30 kilometer i Lars' bil.
Min mås bliver aldrig den samme.
Vi kan måske gå indenfor.
- Der er lidt køligere. - Ja,
men du bliver ikke inviteret indenfor.
- Goddag, Olsen. - Henry.
Du er her vel i forretningsøjemed. Min kones.
Det stemmer.
Hvorfor har hun sendt dig?
Din kone har ikke sendt mig.
Jeg er faktisk kommet for at finde hende.
Så er det slået fast.
Hvad?
Hun er stukket af, hr. Lester.
Brudt op.
Rømmet.
Hvad du end vil kalde det.
Jep.
Men...
...det lyder...
...som om hun blev lige så træt af jer
som af mig.
Og sin egen søn. Hav en god dag.
Undskyld, jeg siger det,
men det lyder meget mærkeligt, hr. James.
Meget mærkeligt
i betragtning af det beløb, min klient vil betale
for det stykke jord.
Det er lige så svært at få styr på hende,
som det er at sømme gele fast til gulvet.
Må jeg gå indenfor?
Henry.
Fortæl ham, hvor din mor er.
Jeg ved det ikke.
Sig det til ham.
Du vækkede mig fredag morgen...
...og det var det. Hun var væk.
Passer det?
Ja.
Må jeg gå ind igen? Jeg er bagud med lektierne.
- Ja. Husk, at du skal malke. - Ja.
Det er ikke slut.
Gjorde jeg det godt?
Du gjorde det perfekt.
Bliver vi fanget? Skal vi i fængsel?
- Hvornår fylder vi brønden op? - Ikke endnu.
Hvorfor?
Jo...
...det er kun et spørgsmål om tid, før sherif Jones leder.
En forseglet brønd kan gøre ham mistænksom,
så hurtigt.
Men en halvfyldt brønd...
Og med god grund.
Vend dig om.
Kom nu.
Sådan. Kom.
Vi kan ikke...
Kom nu.
Hvad så nu?
Få hende til at holde op.
Gør noget!
Goddag.
Er det hårdt at arbejde i dag?
Det er min egen skyld.
En af køerne faldt ned i brønden.
- Gjorde den det? - Ja.
En tår limonade, sherif?
Det er Arlettes.
Er hun vendt tilbage?
Nej. Hun tog sit yndlingstøj med...
...men ikke limonaden.
Henry, gå ind
- og hent... et glas til sheriffen. - Ja.
Kom ind i skyggen.
Det lyder godt, men jeg bliver her.
Du ved nok, jeg ikke er her på eget initiativ.
Jeg er overrasket over, at Lester ikke sidder og gemmer sig.
Jeg forbød ham at tage med.
Jeg sagde til ham, han ikke behøver en ransagningskendelse.
Enten giver du mig lov, eller også gør du ikke.
Han fik ikke lov, fordi jeg ikke brød mig om ham.
Jeg havde også afvist apostlen Johannes,
hvis han var på Cole Farringtons hold.
Jep.
Skønt værelse.
Det får morgensolen.
Jo... her er som regel køligt om eftermiddagen, så...
Solen er på den anden side.
Her.
Sådan der.
- Der er meget kluns. - Ja.
Arlette elskede sit tøj og sine postordrekataloger.
Men hun tog kun en kuffert med sig...
Vi har to. Kan du se den anden
- derhenne i hjørnet? - Ja.
Hun tog kun det med, hun var gladest for.
Hun havde to par bukser...
...og... et par blå jeans.
De er væk.
Men...
...hun brugte ikke bukser.
Men de er gode at rejse i, ikke?
Uanset om man er mand eller kvinde.
Hun tog dem måske med, fordi hun havde travlt.
Det kan være.
Tja...
Hun tog de pæne smykker
og sit foto af bedsterne.
Jaså?
Ja, det er vel klart nok.
Pænt værelse.
Pænt hus. Hun må være tosset,
når hun forlader det.
Tja... Mor snakkede altid om byen.
Hun ville åbne en kjoleforretning.
- Er det rigtigt? - Ja.
Men... det ville kræve penge at gøre det, ikke?
Hun arvede et jordstykke af sin far.
Der er et par damesko.
De er brugt. De er gode at rejse i.
Hun stak vel ikke af på bare fødder, vel?
Nej, hun tog nok lærredsskoene.
De er her i hvert fald ikke.
Tja...
Der må være nogen,
som gav hende et lift, inden hun kom til fornuft.
- Det vil jeg tro. - Det vil jeg også.
Sherif,
hvis vi er færdige, så vender vi tilbage til arbejdet.
Vi skulle have fyldt den ubrugelige brønd op for flere år siden.
En af mine køer slap ud af laden.
Elphis.
Hun hed Elphis.
Hun gik ud og besluttede sig for at gå hen over låget.
Hun var ikke engang så venlig at dø af det.
Jeg skød hende.
Kom med, så skal du se.
Nej, nej. En anden gang.
Tak for limonade og for din venlighed.
Særligt med tanke på, hvem der sendte mig.
Det er helt i orden.
Arbejdet skal jo passes.
Han ville ikke se den.
Hvis Gud belønner os på jorden for gode gerninger,
belønner Satan os måske for onde gerninger.
Jeg ved det ikke med sikkerhed, men det var en god sommer.
Den var varm og solrig og med lige tilpas regn.
Der er et stykke endnu.
Kom her.
Henry surmulede ikke kun den sommer,
og årsagen til det var Shannon Cotterie.
Hr. James?
Min pige.
Er...?
Er Henry syg?
Syg?
Han er rask som en hest.
Han spiser også som en.
Ja.
Ja. Men... Han har ændret sig.
Jeg plejede at vide, hvad han tænkte, men...
...ikke længere.
Han ruger.
- Gør han det? - Ja.
Synes du ikke?
Tja...
...jeg synes, han ligner sig selv.
Men han er glad for dig.
Meget glad.
Så når du tror, han ruger, er han måske bare forelsket.
Ja. Det har jeg også tænkt på, men...
Hr. James...
Hvis han var forelsket i en af pigerne fra skolen,
ville du sige det, ikke?
Shannon...
...der skal knokles om sommeren.
Arlette er væk,
så Hank og jeg har haft mere end travlt.
Han har ikke tid til at gøre kur til dig og da slet ikke en anden pige.
Nej, jeg...
Han er så stille nu, så mut.
Sommetider skal jeg sige hans navn to eller tre gange,
før han svarer mig. Og jeg forsøger...
Det eneste, du skal bekymre dig om, er at sætte ham på plads,
hvis han går for vidt.
Drenge bliver nemt ophidsede.
Ikke?
Ja.
Hr. James...
Det gør mig ondt med fru James.
Du tror, jeg sladrer til Shannon eller sheriffen.
Men bare rolig.
Så er det godt, Henry. Gå i seng.
Hank.
Det navn hadede hun.
Godt, Hank.
Gå i seng.
Det rør førte kun et sted hen.
Far? Hvad er der sket?
Jeg syntes, jeg hørte en ræv.
En ræv?
- Jeg har ikke set en ræv... - Gå i seng.
De døde nede i mørket.
Om ikke ved kvælning så...
Henry kom hjem fra skole senere den dag
og kunne fortælle en nyhed.
Hun er 15 år, min dreng.
Andre bliver også gift.
Jeg har ingen penge til at hjælpe jer på vej.
Måske i 1925, hvis priserne holder sig,
- men lige nu... - Der kunne have været nok!
Hvis du ikke havde været en klovn i forbindelse med jorden!
Hun havde givet mig penge.
- Hun ville ikke tale sådan til mig. - Nej, meget værre.
Og have grinet.
Din mor bad dig
holde javertus i bukserne.
Og selvom det var lige så groft og sårende som det meste andet, hun sagde,
- skulle du have lyttet. - Mor ville have hjulpet.
Penge løser alt.
Se hellere at komme væk.
Du glemmer, hvor nærig din mor var,
og du glemmer for hurtigt.
Jeg vil gøre mit bedste.
Det håber jeg.
Harlan Cotterie havde mere succes end de fleste bønder
i årene fra 1916 til 1922.
Det er et dyr.
Harlan havde altid behandlet mig godt.
Jeg betragtede os ikke blot som naboer,
men som venner.
Men lige der hadede jeg ham.
Ikke fordi han kom for at klandre mig.
Nej.
Det var hans skinnende blå Cadillac.
Det var den nye knaldrøde lade.
Det var det rindende vand.
Men først og fremmest
var det hans udtryksløse, føjelige hustru, hvis søde svar
på ethvert problem var:
Det ved du bedst, skat.
Hun skal snarest begynde
på det katolske pigehjem St. Eusebia i Omaha.
Hun ved det ikke. Det kommer. Det bliver godt.
Det lyder som et børnehjem.
Nej.
Det er et rent, sundt og travlt sted,
siger man.
Hun kan gå i skole, og om fire måneder føder hun.
Vi bortadopterer barnet, og så kommer hun hjem.
Hvad er min andel i det her?
Jeg har vel noget at sige.
Spiller du smart? Jeg ved godt, du har haft et hårdt år,
- men spil ikke smart. - Det gør jeg heller ikke,
men du er ikke den eneste, der er vred...
...og skamfuld.
Sig, hvad du vil.
Så.
Jeg ved, du ikke er rig,
men det er på tide, du tager din del af ansvaret.
Det kommer til at koste 300 dollars.
Ja.
Du kan ikke skaffe 150 dollars,
men skaf 75.
Det kan jeg ikke.
Arlette, hun tog alt, da hun smuttede.
Tag et lån mere. Du har betalt det sidste lån tilbage.
Med penge fra afgrøderne. Dem har jeg ikke nu.
Jeg har min jord
og mit hus.
Og det er det.
Du har bare at skaffe dem.
Tag et lån i huset om nødvendigt.
Din andel er 75 dollars.
Din dreng skifter bleer som femtenårig,
så slipper du billigt.
Hvad hvis jeg ikke kan skaffe dem, Harl?
Hvad så?
Nu går jeg.
Jeg kommer ikke og kræver dem.
Betaler du ikke, er det sådan.
Men du skal ikke påstå, du ikke kan.
Du skulle have ladet hende sælge, Wilf.
Så havde hun stadig været her.
Du havde haft penge.
Min datter havde ikke været...
...svanger.
Det kan de ikke gøre.
De både kan og vil.
Og nu skal du ikke handle dumt eller enerådigt.
Det vil kun gøre det værre.
Vi kan stikke af.
Tænk over det.
Når vi kunne slippe af sted med det andet...
Ikke?
Det ville være en skam.
Vi kunne flygte til Colorado.
Nej, for I har ingen penge.
Penge løser alt, ikke?
Og uden penge kan man ikke noget.
Det ved jeg.
Det finder Shannon også ud af, når hun får en baby.
Ikke hvis de bortadopterer det.
Det ændrer ikke på, hvordan en kvinde har det, når hun er gravid.
Så føler hun, at hun er klog på en måde, som mænd ikke kan forstå.
Jeg har ikke mistet respekten for dig, bare fordi du skal have barn.
Eller hende. Du er ikke den første.
Du bliver ikke den sidste.
Men du skal ikke... Hallo.
Du skal ikke bede en pige, som er fem måneder henne,
stikke af med dig.
Du bestemmer ikke over mig.
Du kunne ikke engang dræbe mor uden at svine.
Jeg gjorde det, jeg gjorde, for vores skyld.
Hvad skal jeg med 72 hektar jord, hvis der ikke er nogen, der kan arve den?
Det var ikke nødvendigt.
Det ved du godt.
Du har forbandet os.
Sønnike.
Du har forbandet mig!
Sønnike.
Han tog i skole næste dag uden at brokke sig.
Nok, fordi han fik lov at køre.
Da han var væk,
...begyndte jeg at lede.
Jeg tænkte, hun måske havde lagt lidt til side,
ligesom den historie jeg fortalte til sheriffen.
Hver gang jeg intet fandt, blev jeg overbevist om, der var noget.
Vil Hemingford Home and Trust låne dig 35 dollars?
Selvfølgelig.
Men... du har ikke brug for 35 dollars.
Jo, det har jeg desværre.
Nej, du har ikke.
Du har brug for 750 dollars.
Og du kan få dem i dag. Vil du påstå,
at der ikke er noget, der kan forbedres? Taget?
Flere kreaturer?
Måske endda rindende vand ligesom din nabo?
Du kan lave forbedringer, som overstiger udgiften til lånet.
Valuta for pengene, Wilf.
Dette nye tilbud... skal jeg lige tænke over.
Jeg må hellere tale med min søn, Henry.
Eller Hank, som han gerne vil kaldes nu.
Jep.
Han er ved at have en alder, hvor han skal tages med på råd.
Alt, hvad jeg ejer, bliver hans en dag.
"Far, jeg har taget bilen.
Du ved, hvor jeg tager hen. Lad mig være i fred.
Du kan sende sherif Jones efter mig,
men så røber jeg det hele.
Du tror måske, jeg ombestemmer mig, men det gør jeg ikke.
Uden Shan er jeg ligeglad.
Jeg elsker dig, selvom alt det, vi har gjort, kun har bragt ulykke.
Din hengivne søn, Henry 'Hank' James."
Venter på at en teenagedreng skal finde fornuft
er som at vente på en kold dag i helvede.
Men hvad kunne jeg gøre?
Jeg havde dræbt min kone for at beholde mit hjem...
...og den eneste måde, jeg kunne forlade det på nu,
var i håndjern.
For tre dage siden, ikke langt fra det sted, din bil blev fundet,
var der en, der røvede en købmand.
Han fik 23 dollars.
Det var en ung fyr i gammelt cowboytøj
med tørklæde for munden og en solhat, der hang ned foran øjnene.
Henry tog af sted fra skolen...
...og så vidt jeg husker...
...havde han flannelsskjorte og fløjlsbukser på.
Jeg tror ikke, han tog noget tøj med, og...
Han har ikke cowboytøj, hvis du mener støvler og sådan.
Og han har heller ingen solhat.
- Han kan have stjålet det. - Du ved kun det,
du nævnte, så nu stopper du.
Du er venner med Harlan.
I hænger ud sammen på Elk's Club. Min søn er ikke røver.
Han behandler kvinder godt og er ikke ond mod andre.
Han er et almindeligt barn.
Han er ikke blevet opdraget sådan.
Farvel, sherif.
Ja, det er sikkert bare en vagabond.
Men jeg blev nødt til at nævne det.
Vi ved jo ikke, hvad folk siger, vel?
Rygter spredes. Rygter koster intet.
Sommetider kan man kun jage de dårlige tanker væk med arbejde.
Det tager kun en dag eller to at fikse et hul.
Jeg har brug for arbejde hele vinteren.
Næste dag optog jeg lånet på 750 dollars.
I sidste ende
bliver vi alle fanget.
Drej så, din...
Hvorfor...?
Kom nu!
Hun hviskede mig hemmeligheder i øret, som kun en død kvinde kan kende.
Tilbage!
Hurtigt! Luk døren!
Kærligste hilsner Sweetheart Bandits
Hold op!
Tilbage.
Vi får dig lappet sammen, okay?
Jeg skaffer noget træ.
Jeg varmer det.
Okay.
Jeg varmer det.
Det er dødt, Henry.
Ikke mere.
Slå mig ihjel...
Jeg beder dig.
Slå mig ihjel.
Arlette, slå mig ihjel.
Åbn min hals...
...ligesom jeg åbnede din.
Ja.
Hun ville ikke. Ikke før hun var tilfreds.
Shannon.
For to dage siden...
...bemærkede en bonde, der var på vej til Lume Biska, noget i grøften.
En død kvinde.
Hun manglede et par tænder.
Manglede Arlette et par af de bageste tænder?
Da jeg...
Da jeg kom, lige efter hun var stukket af...
din knægt sagde, hun tog smykkerne,
og du nævnte noget med 200 dollars.
Ikke?
Det var det, der skete.
Hun blev røvet.
Hun blev samlet op af en uhæderlig karl, som dræbte hende og...
...tog hendes penge og smykker.
Henrys lig ankom til Hemingford
med tog den 18. december.
Hr. James.
- Hr. James! - Hvad er der sket?
Hr. James. Hr. James.
- Hvad med din søn? - Beskriv dine følelser,
nu hvor din søns lig er tilbage i Hemingford.
- Hr. James. - Giv mig nu et citat.
Hr. James.
Det gør mig ondt.
Rotterne nåede det.
De nåede at spise af dem.
Se, hvad de har gjort...
...ved min dreng.
Du må...
...gøre ham i stand.
Hr. James,
- skaderne er... - Ja. Det kan jeg sgu godt se.
Gør ham i stand. Få ham væk...
...fra denne plade og kom ham i en kiste.
En fin kiste.
Din fineste kiste.
- Ja. - Jeg har penge.
Så gerne.
Dæk ham til.
Min dreng.
Så.
Hvad...
Jeg har penge...
Gør dit bedste.
Ingen far fortjener at tage en sidste afsked med sin søn...
...men hvis nogen havde fortjent den skæbne...
...var det mig.
"Tro på Gud, og tro på mig.
Jeres hjerte må ikke forfærdes!
Tro på Gud...
...og tro på mig.
I min faders hus er der mange boliger.
Hvis ikke, ville jeg have sagt det.
Kender I mig..."
Fremmødet til Henrys begravelse var meget mindre.
"Når jeg har gjort en plads rede,
kommer jeg igen og tager jer til mig,
for at I også skal være, hvor jeg er.
Og hvor jeg går hen..."
Lad mig tale ud.
Du må købe jorden.
Det er god jord, Harl.
Det er hårde tider, hva'?
Halvdelen af dit hus og din lade er brast sammen.
Hermie Gordon siger, at du sågar bor sammen med en ko.
Ikke desto mindre...
...må du få jorden...
...for 500 dollars.
Arlette vender sig i graven.
Sallie er gået fra mig.
Hun kommer ikke tilbage.
Hun har ret i, at jeg er et selvgodt fjols.
Vi sidder begge i en ødelagt vogn.
To mænd, som indledte året med koner
og afslutter det uden dem.
To mænd, som indledte året med børn...
...og afslutter det uden dem.
Jeg har stadig mine hænder.
Det er vel altid noget.
Den jord er forbandet.
Sælg den til banken.
Hør her...
Ser du...
...de sælger det bare til Farrington.
Harl...
...vandløbet...
...ville blive fyldt med blod og griseindvolde.
Det er dit vandløb, Harl.
Jeg ønsker bare...
...at de ikke får det.
Ikke...
Ikke dem.
Wilf...
...kom aldrig tilbage.
Hvad er der dog sket med dig?
Så.
Rolig.
Bare rolig.
Okay.
Det er næsten forbi.
Okay, min pige.
Det er lige straks forbi.
Bare rolig.
Dermed sluttede 1922.
Jeg mistede selvfølgelig gården.
Da svineslagterne endelig kom,
blev jeg tvunget til at sælge afsindig billigt.
Harlan Cotterie holdt ud indtil 1925 eller deromkring...
...inden banken tog gården.
Jeg rejste til Omaha.
En by fuld af tosser.
Jeg trak paller i 14 måneder.
Grunden til jeg stoppede?
Når jeg prøvede at holde mig beskæftiget og holde tankerne på afstand,
så fandt de mig.
Det tog mig to år at drikke Arlettes 40 hektar op.
Når jeg ikke drak...
...besøgte jeg de steder, Henry havde været den sidste måned af sit liv.
Kan jeg hjælpe?
Der skete et røveri her
for cirka to år siden.
Det skulle du vel ikke kende noget til?
Det var min søn.
Henry havde ret.
Der var en anden udvej.
Det er der altid.
Men i 1922...
...havde den udspekulerede bonde inden i Wilfred James...
...erklæret sig uenig.
Jeg kan aldrig bede igen.
Hvis jeg gik ned på knæ, ville Gud slå mig ihjel.
Jeg håber ikke, der er en Gud.
Det gør alle mordere nok,
for uden himmel intet helvede.
Sønnike...
...det var mig, der slog hende ihjel.
Nej, far.
Vi gjorde det sammen.
Godt, Hank.
Jeg elsker dig, sønnike.
Det ved jeg.
Men jeg fortjener det ikke.
Far...
det går stærkt.
I sidste ende
bliver vi alle fanget.
Baseret på novellaen 1922 af Stephen King
Tekster af: Jens Kristiansen